![skupljanje boca](https://cdn-sib.net.hr/wp-content/uploads/e2eb4401119afaec59c01e075e4995f6-view_article_new.jpg)
Iako je imao težak životni put, ovaj je radišan umirovljenik odlučio napraviti zaokret te uzeti kormilo u svoje ruk
Zdravko iz Virovitice, otkrio je koje mu prednosti donosi
skupljanje boca te je pojasnio kako od ovog, naizgled
neprofitabilnog posla, dobiva značajan iznos koji mu omogućava
izlete po cijelom svijetu, a osim te privilegije, ovakva
aktivnost, pruža mu i mnogo više od samog novca.
Dok se neki na skupljanje boca odlučuju isključivo radi nešto
novca koji proizlazi iz istog, Zdravko Delač, 70
-godišnji penzioner iz Virovitice, od 2006. godine svakodnevno
biciklom prijeđe oko 20 kilometara, a započeo je s ovim ritualom
nakon što mu je njegov liječnik savjetovao da bi to za njegovo
zdravlje bilo najbolje, piše portal Živim.
Dobronamjeran prijedlog shvatio je ozbiljno i od tada svakodnevno
obilazi biciklom svoj rodni grad.
“Skupljanje boca mi više dođe kao razonoda i važnije mi je nego
novac. U ovom procesu, fokusiram svoje misli na prikupljanje
boca, što na mene djeluje terapeutski”, kaže Zdravko koji redovno
vodi bilješke o prikupljenim bocama.
Naime, od početka ove godine, Zdravko je prikupio čak 65.000
komada od kojih je ukupna zarada bila 4.550 eura.
Ovaj vrijedni sakupljač tvrdi kako je bilo ljudi koji su mu sami
htjeli pružiti novac, koji je na kraju odbio, tvrdeći kako mu
novac ne pruža toliko zadovoljstvo koliko mu to pruža sami put do
njega.
“Rekao sam im da mi ne daju novac, nego da ga poklone
siromašnima, a meni neka daju moje boce.”, tvrdi Zdravko koji je
dobiveni novac znao dati i u humanitarne svrhe.
Međutim, osim na zdravlje i na one kojima je novac potrebniji,
ponekad se odluči otići i na putovanje. Recimo, posjetio je
Meksiko, Izrael, Portugal, Pariz, Grčku, Barcelonu, Madrid, a
jednom je prilikom posjetio i Maltu.
Napomenuo je i kako sve destinacije posjećuje sa svojom omiljenom
grupom ljudi koja uvelike doprinosi njegovim lijepim uspomenama
koje će pamtiti zauvijek.
Dijagnosticirano mu je nekoliko dijagnoza. Krenulo je s
meningitisom od kojeg je obolio kao beba, sa svega šest mjeseci,
a ona krajnja i zabrinjavajuća dijagnoza, bila je epilepsija koja
je došla kao posljedica meningitisa, pa tako možemo zaključiti da
životni put ovog 70-godišnjaka nije bio nimalo lak.
“Imao sam po 80 napada godišnje koji su mi znatno narušili
kvalitetu života. Zbog toga sam imao problema sa školovanjem te
sam sa 24 godine završio u invalidskoj penziji”, govori Zdravko
koji danas ima značajno manji broj epileptičnih napada.
“Sada predosjećam kada bi mi se mogao dogoditi napad, pa ako sam
na biciklu, na vrijeme siđem s njega. Na kraju sve dobro prođe”,
tvrdi iskusni sakupljač boca i sada nešto zdraviji Zdravko.